Foto / Video
![Hromadný přesun závodníků na Slovensko zajišťovaly České dráhy z Prahy. Pro přepravu kol byl k pravidelnému rychlíku Šírava připojen nákladní vagon. Kola bylo nutno nakládat již v sobotu 16:00 hodin odpoledne na nákladním nádraží v Praze 4. Každý měl obavy, tato hromadná přeprava dopadne, a tak si kolo raději zabezpečil bublinkovými igelity, kartony apod. Někteří jej dokonce zabalili pro transport do krabice, ve kterých se kola prodávají.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1430.jpg)
Hromadný přesun závodníků na Slovensko zajišťovaly České dráhy z Prahy. Pro přepravu kol byl k pravidelnému rychlíku Šírava připojen nákladní vagon. Kola bylo nutno nakládat již v sobotu 16:00 hodin odpoledne na nákladním nádraží v Praze 4. Každý měl obavy, tato hromadná přeprava dopadne, a tak si kolo raději zabezpečil bublinkovými igelity, kartony apod. Někteří jej dokonce zabalili pro transport do krabice, ve kterých se kola prodávají.
![Vlak Šírava odjížděl z hlavního nádraží v Praze až večer v 22:29. Měli jsme zajištěný lehátkový vůz, takže jsme mohli přes noc cestou naposledy ještě celkem pohodlně spát. Byl jsem v kupé se šesti spolucestujícími (soupeři), přičemž naproti mě ležel Václav Batěk z Losiné. Je s podivem, že ačkoliv bydlí ve vedlejší vesnici, neznali jsme se a poznali se až ve vlaku. Jo svět je malý....](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1431.jpg)
Vlak Šírava odjížděl z hlavního nádraží v Praze až večer v 22:29. Měli jsme zajištěný lehátkový vůz, takže jsme mohli přes noc cestou naposledy ještě celkem pohodlně spát. Byl jsem v kupé se šesti spolucestujícími (soupeři), přičemž naproti mě ležel Václav Batěk z Losiné. Je s podivem, že ačkoliv bydlí ve vedlejší vesnici, neznali jsme se a poznali se až ve vlaku. Jo svět je malý....
![Po noční jízdě vlak zastavil ráno v Košicích a měl zde asi hodinovou zastávku před pokračováním do Humenného. Mnoho závodníků včetně mě toho využili k návštěvě nádražního občerstvení pro vydatnou snídani. O takové restauraci, nebo občerstvení se nám v následujících dnech bude asi jen zdát. Měli spoustu sladkého pečiva, šátečků, věnečků, baget apod.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1432.jpg)
Po noční jízdě vlak zastavil ráno v Košicích a měl zde asi hodinovou zastávku před pokračováním do Humenného. Mnoho závodníků včetně mě toho využili k návštěvě nádražního občerstvení pro vydatnou snídani. O takové restauraci, nebo občerstvení se nám v následujících dnech bude asi jen zdát. Měli spoustu sladkého pečiva, šátečků, věnečků, baget apod.
![V Humenném na nádraží se z nočního vlaku vyvalilo mračno pestrobarevných cyklistů a každý se okamžitě začal shánět po svém kole, přepravovaném v nákladním vagonu. Na to jsme si ovšem museli ještě chvilku počkat, než nádražáci odpojili vagon od vlaku a přistavili jej na nákladní rampu. Tam již čekaly autobusy pro závodníky a nákladní auto pro kola.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1433.jpg)
V Humenném na nádraží se z nočního vlaku vyvalilo mračno pestrobarevných cyklistů a každý se okamžitě začal shánět po svém kole, přepravovaném v nákladním vagonu. Na to jsme si ovšem museli ještě chvilku počkat, než nádražáci odpojili vagon od vlaku a přistavili jej na nákladní rampu. Tam již čekaly autobusy pro závodníky a nákladní auto pro kola.
![Dobré dvě hodiny se nakládaly kola do náklaďáku. Bylo třeba je dávat do třech pater nad sebe. Chtěli jsme po řidiči aby raději jel 2x a nedošlo k poškození kol. Na to nepřistoupil, takže dalo hodně práce kola naložit a zabezpečit tak aby se na náklaďáku neponičila. Dolů přišly kola v krabicích, na ně kola z bagáží proložená kartony a do třetího patra kola bez bagáže. Některé kola, včetně mého se vlezla do autobusu mezi pasažéry.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1434.jpg)
Dobré dvě hodiny se nakládaly kola do náklaďáku. Bylo třeba je dávat do třech pater nad sebe. Chtěli jsme po řidiči aby raději jel 2x a nedošlo k poškození kol. Na to nepřistoupil, takže dalo hodně práce kola naložit a zabezpečit tak aby se na náklaďáku neponičila. Dolů přišly kola v krabicích, na ně kola z bagáží proložená kartony a do třetího patra kola bez bagáže. Některé kola, včetně mého se vlezla do autobusu mezi pasažéry.
![Na Startu v Nové Sedlici v plné polní. Moc toho letos věru nevezu. Dohromady asi 5,5kg věcí a i s pitím má moje plně vybavené kolo a věci lehce pod 20 kg. Věřím tedy, že oproti loňským 35 kg se mě pojede o poznání lépe.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1435.jpg)
Na Startu v Nové Sedlici v plné polní. Moc toho letos věru nevezu. Dohromady asi 5,5kg věcí a i s pitím má moje plně vybavené kolo a věci lehce pod 20 kg. Věřím tedy, že oproti loňským 35 kg se mě pojede o poznání lépe.
![Startem závodu Craft 1000 miles 2013 doslova žila jinak zapomenutá východoslovenská obec Nová Sedlica. Před rodinnými domky postávají obyvatelé a sledují cvrkot venku.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1436.jpg)
Startem závodu Craft 1000 miles 2013 doslova žila jinak zapomenutá východoslovenská obec Nová Sedlica. Před rodinnými domky postávají obyvatelé a sledují cvrkot venku.
![Krátce před startem se obyvatelé z celé obce scházejí u místního obecního úřadu, připravený je již i policejní doprovod pro prvních 15km, které vedou po silnici. V 17:00 startosta obce pouští obecní sirénu a houf 120 dobrodruhů pohybujících se vlastní silou se vydává vstříc nástrahám na západ. V pelotonu je pochopitelně nejvíce cyklistů, ale nechybí ani koloběžkář a parta asi 4 chodců.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1437.jpg)
Krátce před startem se obyvatelé z celé obce scházejí u místního obecního úřadu, připravený je již i policejní doprovod pro prvních 15km, které vedou po silnici. V 17:00 startosta obce pouští obecní sirénu a houf 120 dobrodruhů pohybujících se vlastní silou se vydává vstříc nástrahám na západ. V pelotonu je pochopitelně nejvíce cyklistů, ale nechybí ani koloběžkář a parta asi 4 chodců.
![Večeře první den. První den jsem dojel k vodní nádrži Zemplínská Šírava, která je asi na 85km trati. Spolu se čtyřmi závodníky jsme ve Vinném sjeli z trati za účelem shánění potravy a noclehu. Bylo již krátce před setměním a tak jsme se rozhodli obávané dva brody přes řeky Laborec a Ondavu nechat až na ráno. Dojeli jsme až do kempu Horka, kde nám v místním občerstvení připravili chutnou večeři v podobě vepřových medailonků s volským okem.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1438.jpg)
Večeře první den. První den jsem dojel k vodní nádrži Zemplínská Šírava, která je asi na 85km trati. Spolu se čtyřmi závodníky jsme ve Vinném sjeli z trati za účelem shánění potravy a noclehu. Bylo již krátce před setměním a tak jsme se rozhodli obávané dva brody přes řeky Laborec a Ondavu nechat až na ráno. Dojeli jsme až do kempu Horka, kde nám v místním občerstvení připravili chutnou večeři v podobě vepřových medailonků s volským okem.
![S paní majitelkou občerstvení Horka jsme dohodli luxusní nocleh ve skladu potravin. Byla to chajda bez potravin, ale zato tam byl gauč a křeslo. Obojí jsme rozebrali na polštáře a pohodlně pod střechou zde přespali až do rozednění ve 4:30.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1439.jpg)
S paní majitelkou občerstvení Horka jsme dohodli luxusní nocleh ve skladu potravin. Byla to chajda bez potravin, ale zato tam byl gauč a křeslo. Obojí jsme rozebrali na polštáře a pohodlně pod střechou zde přespali až do rozednění ve 4:30.
![Druhý den ráno jsme vyrazili v 5 hodin. Počasí slibovalo další slunný den a tak jsem se plný optimizmu ráno blížil po polích k obávaným brodům.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1440.jpg)
Druhý den ráno jsme vyrazili v 5 hodin. Počasí slibovalo další slunný den a tak jsem se plný optimizmu ráno blížil po polích k obávaným brodům.
![Na brodech Laborce a Ondavy jsem se potkal spolu s dalšími závodníky. Za světla se dalo lépe odhadnout kudy řeku brodit. Navíc se dalo hloubku řeky odhadovat i podle právě brodících soupeřů, Zrádný byl především druhý brod řeky Ondavy, který je vedený hodně šikmo a na výjezdu z něj je mnoho řítkého bahna.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1441.jpg)
Na brodech Laborce a Ondavy jsem se potkal spolu s dalšími závodníky. Za světla se dalo lépe odhadnout kudy řeku brodit. Navíc se dalo hloubku řeky odhadovat i podle právě brodících soupeřů, Zrádný byl především druhý brod řeky Ondavy, který je vedený hodně šikmo a na výjezdu z něj je mnoho řítkého bahna.
![Dál vedla trasa po vesničkách dálného slovenského východu. Obyvatelé zde žijí skromně. Dost z nich tvoří rómská komunita. Před obcí Bánské jsem potkal domorodce, jak nese z lesa klacky, aby bylo na čem ohřát oběd. Pro mě nebezpečný byl jeho pes, který na volno pobíhal kolem a snažil se mě mermomocí sundat z kola.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1443.jpg)
Dál vedla trasa po vesničkách dálného slovenského východu. Obyvatelé zde žijí skromně. Dost z nich tvoří rómská komunita. Před obcí Bánské jsem potkal domorodce, jak nese z lesa klacky, aby bylo na čem ohřát oběd. Pro mě nebezpečný byl jeho pes, který na volno pobíhal kolem a snažil se mě mermomocí sundat z kola.
![Kolem poledne jsem se vydrápal k chatě Hrešná nad sjezdovkami Kavečany u Košic. Potkal jsem se zde s dvojicí závodníků, kteří byli již na odchodu. Už nás očekával známý Laco Habina s navařeným kýblem špaget s kečupem. Dal jsem rychlý objed a vyrazil dál zdolávat nástrahy tratě.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1444.jpg)
Kolem poledne jsem se vydrápal k chatě Hrešná nad sjezdovkami Kavečany u Košic. Potkal jsem se zde s dvojicí závodníků, kteří byli již na odchodu. Už nás očekával známý Laco Habina s navařeným kýblem špaget s kečupem. Dal jsem rychlý objed a vyrazil dál zdolávat nástrahy tratě.
![Z Kavečan se chvíli ještě stoupalo Košickým lesem až na Vysoký vrch (851 m.n.m) odkud vedl krásný dlouhý sjezd až do údolí řeky Hornád k v.n. Malá Lodina a v.n. Růžín. Zde jsem předjel dvojici závodníků, kteřé jsem potkal u chaty Hrešná, neboť právě řešili defekt jednoho kola po sjezdu.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1445.jpg)
Z Kavečan se chvíli ještě stoupalo Košickým lesem až na Vysoký vrch (851 m.n.m) odkud vedl krásný dlouhý sjezd až do údolí řeky Hornád k v.n. Malá Lodina a v.n. Růžín. Zde jsem předjel dvojici závodníků, kteřé jsem potkal u chaty Hrešná, neboť právě řešili defekt jednoho kola po sjezdu.
![Ve Slovinkách jsme se spolu se dvěmi soupeři stavěli na odpolední svačinu v místním minimarketu. Hodná paní prodavačka nám napustila PETky s vodou na pití a nechala posedět a vklidu pozřít právě nakoupenou potravu v zahradním posezení. Hned poté jsme pokračovali dál po trati vedoucí údolím Poráčského potoka. Zajímavostí této cesty je, že potok na mnoha místech teče přes cestu a tak zde člověk střídavě stále brodí Poráčský potok.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1447.jpg)
Ve Slovinkách jsme se spolu se dvěmi soupeři stavěli na odpolední svačinu v místním minimarketu. Hodná paní prodavačka nám napustila PETky s vodou na pití a nechala posedět a vklidu pozřít právě nakoupenou potravu v zahradním posezení. Hned poté jsme pokračovali dál po trati vedoucí údolím Poráčského potoka. Zajímavostí této cesty je, že potok na mnoha místech teče přes cestu a tak zde člověk střídavě stále brodí Poráčský potok.
![Poráč je malá dědinka. Jejíž obyvatelé se k nám raději točili zády. Ikdyž možná jsme si to jen mysleli.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1448.jpg)
Poráč je malá dědinka. Jejíž obyvatelé se k nám raději točili zády. Ikdyž možná jsme si to jen mysleli.
![Kousek od Popradu, kam jsem za účelem večeře sjížděl asi 4km z trati mě dostihl krásný západ slunce nad Vysokými Tatrami.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1429.jpg)
Kousek od Popradu, kam jsem za účelem večeře sjížděl asi 4km z trati mě dostihl krásný západ slunce nad Vysokými Tatrami.
![Po 220km jízdy druhý den, jsem našel bivak v luxusním senníku přímo u trati kousek nad hájovnou Vápenica. Zcela vyčerpaný jsem lehl do sena a ani jsem nemusel vyndavat spacák a za zvuku bublajícího potůčku jsem zde přespal do rozednění. Ráno jsem v potůčku udělal ranní higienu, opláchl sebe i kolo, vypral oblečení a v 5:00 jsem již pokračoval dál po trati.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1450.jpg)
Po 220km jízdy druhý den, jsem našel bivak v luxusním senníku přímo u trati kousek nad hájovnou Vápenica. Zcela vyčerpaný jsem lehl do sena a ani jsem nemusel vyndavat spacák a za zvuku bublajícího potůčku jsem zde přespal do rozednění. Ráno jsem v potůčku udělal ranní higienu, opláchl sebe i kolo, vypral oblečení a v 5:00 jsem již pokračoval dál po trati.
![Trasa přes Nízké Tatry vedla hodně po lukách, které ještě nebyly posekány a tak se občas pokračování cesty hledalo celkem špatně, zato však nebyla nouze o krásné daleké výhledy.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1452.jpg)
Trasa přes Nízké Tatry vedla hodně po lukách, které ještě nebyly posekány a tak se občas pokračování cesty hledalo celkem špatně, zato však nebyla nouze o krásné daleké výhledy.
![Trasa přes Nízké Tatry vedla hodně po lukách, které ještě nebyly posekány a tak se občas pokračování cesty hledalo celkem špatně, zato však nebyla nouze o krásné daleké výhledy.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1453.jpg)
Trasa přes Nízké Tatry vedla hodně po lukách, které ještě nebyly posekány a tak se občas pokračování cesty hledalo celkem špatně, zato však nebyla nouze o krásné daleké výhledy.
![V Nízkých Tatrách jsem nad ránem dojel baču vyhánějícího ovce na pastvu. Musel jsem slézt z kola a trpělivě vyhánět ovečky s ním a jeho dvěma pasteveckými psy. Během této chvíle byl čas na zajímavý rozhovor z bačou a snídani z batohu, neboť ta plánovaná v Královo Lehotě byla ještě dost daleko.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1454.jpg)
V Nízkých Tatrách jsem nad ránem dojel baču vyhánějícího ovce na pastvu. Musel jsem slézt z kola a trpělivě vyhánět ovečky s ním a jeho dvěma pasteveckými psy. Během této chvíle byl čas na zajímavý rozhovor z bačou a snídani z batohu, neboť ta plánovaná v Královo Lehotě byla ještě dost daleko.
![Po rozdělení cest trasa pokračovala jinudy než hnal bača ovce a tak jsem mohl zase zrychlit a uhánět dál na západ. V lese jsem dojel lesáky, kteří se chystali na těžbu dřeva. Při stoupání na sedlo Muránsko mě pronásledoval jejich traktor. Nechtěl jsem aby mě na obtížně sjízdné cestě předjížděl a tak jsem do toho celkem musel dupat. Následoval nekonečný kopec na vrch Hošková, který byl zakončen vláčením kola k přečerpávací elektrárně Čierný Váh. Pod hrází jsem potkal Roberta Bičíka a Bejka jak se chystají na výstup asi šesti sad schodů na hráz. Následoval jsem je. Asi po třetí sadě schodů jsme potkali dva dělníky z elektrárny. S otázkou: "chalani čo ste si pomýlili trasu?"](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1455.jpg)
Po rozdělení cest trasa pokračovala jinudy než hnal bača ovce a tak jsem mohl zase zrychlit a uhánět dál na západ. V lese jsem dojel lesáky, kteří se chystali na těžbu dřeva. Při stoupání na sedlo Muránsko mě pronásledoval jejich traktor. Nechtěl jsem aby mě na obtížně sjízdné cestě předjížděl a tak jsem do toho celkem musel dupat. Následoval nekonečný kopec na vrch Hošková, který byl zakončen vláčením kola k přečerpávací elektrárně Čierný Váh. Pod hrází jsem potkal Roberta Bičíka a Bejka jak se chystají na výstup asi šesti sad schodů na hráz. Následoval jsem je. Asi po třetí sadě schodů jsme potkali dva dělníky z elektrárny. S otázkou: "chalani čo ste si pomýlili trasu?"
![Po sjezdu od Čierného Váhu jsem se konečně dostal do vesničky Králova Lehota, kde jsem plánoval snídani. Hned po nákupu jsem se pustil na dvorku minimarketu k pozření energie na další cestu. Potkal jsem se zde poprvé se závodníkem 123 Láďou Moulisem, který krom jiného vezl s sebou dvě kamery a tvořil dokument o závodě pro ČT4. V té době jsem ještě netušil, že naše tempo postupu v závodu bude prakticky totožné a dojedeme do cíle nakonec společně.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1459.jpg)
Po sjezdu od Čierného Váhu jsem se konečně dostal do vesničky Králova Lehota, kde jsem plánoval snídani. Hned po nákupu jsem se pustil na dvorku minimarketu k pozření energie na další cestu. Potkal jsem se zde poprvé se závodníkem 123 Láďou Moulisem, který krom jiného vezl s sebou dvě kamery a tvořil dokument o závodě pro ČT4. V té době jsem ještě netušil, že naše tempo postupu v závodu bude prakticky totožné a dojedeme do cíle nakonec společně.
![U Liptovského Hrádku vedla trasa nově po singlíkách kolem řeky Váh. Průjezd často komlikovaly polomy.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1460.jpg)
U Liptovského Hrádku vedla trasa nově po singlíkách kolem řeky Váh. Průjezd často komlikovaly polomy.
![Při sjezdu ze třetího sedla (Raztocké sedlo) jsem se nechal unést a sjel asi 500m mimo odbočku trati směrem na Liptovskou Lúžnou. Potkal jsem zde maminku tlačící kočárek, docházelo mě pití a tak jsem se jí zeptal, zda zde blízko bydlí a zda by mě nemohla dolít vodu. Odpověděla, že ano, ale to jsem netušil že s ní půjdu 1,5 km až do Liptovské Lúžné :). Díky tomu jsem ztratil asi 30min, zato však jsem nebyl alespoň dehydratovaný na další cestu. Paní máma mě dokonce donesla v PETce čerstvé ovčí mlíko. To jsem s poděkováním raději odmítl, neboť na něj nejsem zvyklý a nerad bych se vystavil nebezpečí střevních potíží hned na začátku závodu.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1463.jpg)
Při sjezdu ze třetího sedla (Raztocké sedlo) jsem se nechal unést a sjel asi 500m mimo odbočku trati směrem na Liptovskou Lúžnou. Potkal jsem zde maminku tlačící kočárek, docházelo mě pití a tak jsem se jí zeptal, zda zde blízko bydlí a zda by mě nemohla dolít vodu. Odpověděla, že ano, ale to jsem netušil že s ní půjdu 1,5 km až do Liptovské Lúžné :). Díky tomu jsem ztratil asi 30min, zato však jsem nebyl alespoň dehydratovaný na další cestu. Paní máma mě dokonce donesla v PETce čerstvé ovčí mlíko. To jsem s poděkováním raději odmítl, neboť na něj nejsem zvyklý a nerad bych se vystavil nebezpečí střevních potíží hned na začátku závodu.
![Před stoupáním na nejvyšší bod závodu Križnou (1574 m.n.m) na Velké Fatře jsme se vydatně posilnili tříchodovým menu v motorestu v Liptovské Osadě. Díky tomu jsme kromě závěrečných metrů vyjeli téměř až nahoru v sedle.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1464.jpg)
Před stoupáním na nejvyšší bod závodu Križnou (1574 m.n.m) na Velké Fatře jsme se vydatně posilnili tříchodovým menu v motorestu v Liptovské Osadě. Díky tomu jsme kromě závěrečných metrů vyjeli téměř až nahoru v sedle.
![Martin na nejvyšším bodě závodu 1000 miles Križná (1574 m.n.m) Výhled jak z letadla byl v podvečer parádní.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1449.jpg)
Martin na nejvyšším bodě závodu 1000 miles Križná (1574 m.n.m) Výhled jak z letadla byl v podvečer parádní.
![Ještě večer předchozí den jsme z Križné sjeli až do Turčianských Teplic, kam jsme dorazili ve 22:01. Ačkoliv je to lázeňské město, tak zdejší podniky mají večerku právě ve 22:00 a všechny restaurace byly již zavřené. Horší však bylo, že i nedaleké dvě benzínové pumpy zavřely právě ve 22:00 a sehnat potravu se nám zde nedařilo. Po pár diskuzích s místními obyvateli nás poslali do posledního otevřeného podniku, kde však také již zavírali a navíc k jídlu nic neměli. Nakonec se nám navzdory jejich uzavřené kase podařilo číšnici přemluvit, aby nám prodala každému alespoň po dvou zákuscích z vitríny. Ráno se situace opakovala v 5:00 bylo všude ještě zavřeno. Na přejezd Strážovských a Ždiarských vrchů nám scházela tolik potřebná energie. Nakonec jsme spásu našli až u trafikantky, která právě otevírala novinový stánek, kde krom novin a časopisů měla také tatranky a oplatky Mila. Naše záchrana pro ranní jízdu. Po chvíli jsme dojeli Roberta s Bejkem a za svítání pokračovali s chvíli s nimi. Na snídani jsme se pak stavěli až v obchodě Nitranské Pravno.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1466.jpg)
Ještě večer předchozí den jsme z Križné sjeli až do Turčianských Teplic, kam jsme dorazili ve 22:01. Ačkoliv je to lázeňské město, tak zdejší podniky mají večerku právě ve 22:00 a všechny restaurace byly již zavřené. Horší však bylo, že i nedaleké dvě benzínové pumpy zavřely právě ve 22:00 a sehnat potravu se nám zde nedařilo. Po pár diskuzích s místními obyvateli nás poslali do posledního otevřeného podniku, kde však také již zavírali a navíc k jídlu nic neměli. Nakonec se nám navzdory jejich uzavřené kase podařilo číšnici přemluvit, aby nám prodala každému alespoň po dvou zákuscích z vitríny. Ráno se situace opakovala v 5:00 bylo všude ještě zavřeno. Na přejezd Strážovských a Ždiarských vrchů nám scházela tolik potřebná energie. Nakonec jsme spásu našli až u trafikantky, která právě otevírala novinový stánek, kde krom novin a časopisů měla také tatranky a oplatky Mila. Naše záchrana pro ranní jízdu. Po chvíli jsme dojeli Roberta s Bejkem a za svítání pokračovali s chvíli s nimi. Na snídani jsme se pak stavěli až v obchodě Nitranské Pravno.
![Stoupání na vrchol Baske (955 m.n.m) v Malé Fatře bylo nekonečné. Louku střídal strmý svah a to celé asi 20x prostě kopec nekonečných horizontů byl na zkoušku morálu a psychycké vytrvalosti jako stavěný, Ani sjezd dolů však nebyl zadarmo. Stmá pěšina plná utažených serpentýn byla nebezpečná a s naloženým kolem v podstatě nesjízdná.](http://www.radynebike.cz/wp-content/uploads/wppa/thumbs/1467.jpg)
Stoupání na vrchol Baske (955 m.n.m) v Malé Fatře bylo nekonečné. Louku střídal strmý svah a to celé asi 20x prostě kopec nekonečných horizontů byl na zkoušku morálu a psychycké vytrvalosti jako stavěný, Ani sjezd dolů však nebyl zadarmo. Stmá pěšina plná utažených serpentýn byla nebezpečná a s naloženým kolem v podstatě nesjízdná.